Table of Contents
La bateria del teu portàtil cada cop dura menys, els electrodomèstics s’espatllen abans i val més la pena comprar-ne un de nou que reparar-lo, el teu mòbil ja no admet més actualitzacions… Segur que t’ha passat alguna d’aquestes situacions, i totes tenen una cosa en comú: l’obsolescència programada.
Fa tan sols vint anys, els aparells com els televisors o els frigorífics duraven tota una vida, en canvi, ara els canviem cada vegada més sovint. I això no només passa perquè deixin de funcionar, sinó perquè passen de moda, queden desfasats o perquè la reparació és massa costosa i convé més reemplaçar-los. El consumisme es torna massiu i la brossa tecnològica es fa insostenible per al planeta. Com podem evitar l’obsolescència programada? T’ho expliquem en aquest post.
L’obsolescència programada, què és?
És el període de temps determinat durant el qual un producte funcionarà correctament. I és programada perquè aquest temps el fixa l’empresa que el fabrica. Quan passa aquest període, el producte es torna inútil o desfasat.
Fes la teva simulació: Organitza les teves finances i estalvia amb el mètode 50/30/20
Una pràctica que es va posar en marxa amb la industrialització de l’economia i que és cada cop més comuna i evident. Així, els consumidors estan obligats a comprar recanvis dels productes “víctimes” de l’obsolescència programada més sovint. La roda del consumisme frenètic continua.
Telèfons mòbils, ordinadors, tablets o, fins i tot, objectes més quotidians, com un microones o una màquina d’afaitar: qualsevol aparell electrònic pot deixar de funcionar a mitjà termini sense haver-se espatllat, simplement pel pas del (curt) temps.
Acostuma a ser comú que la reparació sigui massa cara o fins i tot impossible, per la qual cosa el més ràpid i senzill és adquirir un producte nou que el substitueixi. Així, els venedors i fabricants s’asseguren les vendes.
Però aquest procés no només passa quan el producte deixa de funcionar, també quan la seva funció es queda desfasada, és a dir, surten al mercat productes més avançats, amb funcions i prestacions més capdavanteres. L’exemple més clar aquí el tenim amb els smartphones, que necessiten actualitzacions constants per continuar funcionant i per seguir desenvolupant certes aplicacions.
També podem posar en el mateix sac de l’obsolescència programada el simple consumisme. Quan surt a la venda un producte amb millors característiques, més funcions i un disseny renovat, se sol convertir en objecte de desig i incita a la compra compulsiva. Un altre exemple perfecte en aquest àmbit és la indústria de la moda, que funciona per temporades. Les peces passen de moda d’un mes per l’altre, per la qual cosa ens veiem constantment incitats a comprar-ne de noves i a desfer-nos de les antigues.
Com ens afecta l’obsolescència programada?
Com és lògic, aquest procés provoca que sempre hi hagi demanda, per la qual cosa té avantatges per a les empreses, les marques i les fàbriques, que no deixen de produir i de vendre.
Tanmateix, ens afecta a escala personal més del que sembla. Queda clar que promou el consumisme i el materialisme, cosa que fa que tinguem una sensació d’insatisfacció constant.
Per al planeta, les conseqüències són devastadores. Produir i rebutjar contínuament tota mena de productes genera tones de residus i requereix l’explotació dels recursos naturals, energia i matèries primeres a gran escala. Accions contaminants per a l’atmosfera que acceleren el canvi climàtic.
Obsolescència programada: solucions per evitar-la
Encara que sembli impossible, com a consumidors podem combatre i esquivar l’obsolescència programada. Aquest procés provoca, bàsicament, que fem servir un producte, el llancem i en comprem un de nou. I què en podem fer, al respecte?
- En primer lloc, si el producte s’espatlla, en lloc de pensar automàticament a reemplaçar-lo, hem d’intentar reparar-lo. Potser li cal canviar una peça que ja no funciona o la bateria, deteriorada per l’ús. En el cas de la roba, la solució és encara més evident, ja sigui arreglar-la nosaltres mateixos o dur-la a un lloc especialitzat.
- Una altra bona pràctica pot ser prevenir trencaments i altres danys abans no es produeixin. Segur que t’ha passat pel cap la pantalla del mòbil trencada en mil bocins, cosa que es pot evitar amb un protector de pantalla i una bona funda que redueixi els impactes. Protegir i tenir cura de les nostres pertinences farà que ens durin molt més i en un estat millor.
- Busca, investiga i mira de triar sempre marques que apostin per la sostenibilitat, que fabriquin productes durables i que comptin amb serveis de reparació fiables i operatius. A més, assegura’t que reciclen els rebuigs electrònics de manera correcta.
- Compra de segona mà. Donar una nova vida a productes que ja existeixen i que altres persones ja no han de fer servir és una de les millors maneres de lluitar contra l’obsolescència programada, a més d’estalviar-te diners. Mòbils recondicionats, roba vintage, mobles restaurats… Són molts els objectes als quals pots donar una altra oportunitat.
Recapitulem
L’obsolescència programada és un procés que provoca que els objectes que comprem deixin de ser útils en un temps cada vegada més curt. Per això, les empreses i els fabricants en fixen la vida útil, és a dir, s’asseguren que deixin de funcionar, s’espatllin o quedin obsolets en un període de temps determinat.
Això provoca que hàgim de comprar reemplaçaments d’aquests productes que ja no ens serveixin molt més sovint. Així, les empreses mai no deixen de produir i de vendre, i els consumidors mai no deixen de consumir i de generar rebuig. Un procés molt perjudicial per al planeta. Busca alternatives, com ara comprar de segona mà, mira de reparar en lloc de reposar i aposta per marques sostenibles. I sobretot, aplica sempre que puguis la regla de les tres erres: reduir, reutilitzar i reciclar. Combatre l’obsolescència programada és possible.